www.SweSUB.nu
Det här är ett skyddsområde.
Jag vet. De kallade ner mig hit. Några av kablarna här är förstörda.
Jag måste tyvärr be att få se en arbetsorder.
Ett ögonblick bara.
Varsågod.
Ta det inte personligt.
Det var nog allt. Bra jobbat, allihop.
Det här hade inte kunnat gått bättre.
Gratulerar.
Vänta.
Tack.
Tack för att du tryckte på knappen, Bob. Ljuset är tänt, men man vet aldrig.
Håll käften.
Minns du, älskling...
Jösses. Bob, vilken knapp tryckte du på?
Se till att de andra hissarna hålls låsta och tomma.
Så det finns ingen annan väg ut eller in förutom via inspektionsluckan?
Vi har 13 passagerare i en expresshiss under våning 30.
Bombmannen kräver 3 miljoner dollar annars spränger han bromsarna.
- Hur är det med tiden? - Han gav oss en timme.
Det ger oss exakt 23 minuter.
- Nåt annat som hindrar hissen från att falla? - Källaren.
Vi vill undvika det, Traven.
- Kan vi inte bara ta ut passagerarna? - Det är en expresshiss.
Den enda vägen in är via luckan. Men det skulle utlösa bomben,
vilket placerar bombmannen i "galen men inte dum"-kategorin.
Harry ställer upp som frivillig för att undersöka anordningen.
- Visst. - Bra. Ni två kan kolla upp det.
Den närmaste luckan är på 32:a våningen i lobbyn.
Rapportera bara och ligg lågt. Worthy, Briggs, spärra av området.
Alla andra, evakuera byggnaden. Sätt fart!
Ser ut som om vi är på väg.
- Skynda er, men var försiktiga. - 29.
Hela vägen ner till lobbyn.
30.
31.
32.
Hallå?
Hjälp oss ut härifrån.
Hjälp! Snälla, hjälp oss!
Snälla! Hjälp oss ut härifrån!
Vem är där uppe? Vad är det som händer?
Damer och herrar, det här är polisen.
Vad gör ni där uppe?
Hissen har stannat, så ta det bara lugnt.
Vad väntar ni på?
Vi kommer att få ut er härifrån så fort vi kan.
Ljuger jag?
Varför har de skickat snutar? Borde de inte ha skickat reparatörer?
Vad tror du?
- Du är experten. Jag jobbar bara här. - Ser ganska bastant ut.
- Nån vi känner? - Jobbet är inte bekant, men han är proffs.
- Han kör med små marginaler. - Jag gillar det inte.
Vadå, gillar? Mac sa att vi väntar, så vi väntar.
Frågesport. Flygplatsen. Beväpnad man med en gisslan.
Han använder henne som skydd. Han är nästan framme vid planet.
Du står 30 meter bort.
Jack.
Skjut gisslan.
- Va? - Ta bort henne från ekvationen.
Såra henne med ett bra skott. Han kan inte gå ombord utan henne.
Du är helt galen. "Skjut gisslan."
Det är nåt fel. Han kommer att spränga den i alla fall.
- Varför? - Jag vet inte. Jag känner det på mig.
Macs order smäller högre än din känsla, så vi väntar.
Det här tar alldeles för lång tid.
Hur mycket tror du att hissen väger?
Kom igen.
Vi kanske kan göra nånting åt gisslan.
Vi skjuter dem inte, va?
Vart ska du? Vad är det som händer?
Gå inte! Lämna oss inte här!
Nej, vi tar bara bort dem från ekvationen.
- Är du säker på att den håller? - Den håller.
Sex minuter.
Jag kan inte vinna mer tid. Han snackar inte.
Jag behöver de jävla pengarna nu.
Påminn mig. Varför tog jag det här jobbet?
Om 30 år får du en minimal pension och en billig guldklocka.
Schyst.
- Gud, det är varmt här inne. - Det finns ingen luft.
- Kan de inte bända upp dörrarna? - Jag kan inte andas.
Jävlas inte med pappa.
De faller oftast ner vid det här laget.
Den jäveln är tidig.
Vi behöver mer hjälp här uppe.
Åh, snälla! Jag vill inte dö!
Rädda oss!
Öppna dörren!
- Snälla, hjälp mig! - Vi får ut dig!
- Ge mig dina händer. Det är okej. - Dra ut mig.
Akta huvudet.
- Jag har dig. - Ta det lugnt.
- Du är räddad. - Tack ska du ha.
- Ta henne. - Vem står på tur?
Tack ska du ha.
Vi har dig.
- Vad i helvete är detta? - Hjälp oss! Fort!
Fort! Kom nu!
Kom nu.
Åh, Gud!
- Hjälp mig ut! - Akta huvudet.
- Kom igen, damen! - Nej.
Kom igen, damen! Ta tag i min hand.
Kom igen. Den kommer att falla.
Nej, jag kan inte!
Ta bara ett steg, sträck ut dig och ta min hand.
Kom igen!
- Åh, Gud! Släpp mig inte! - Du är okej.
Min sko!
Var det bra för dig?
Jättebra. Hur var det för dig, älskling?
- Hissen föll. - Bra. Det är bra att veta.
- Går din klocka sakta? - Nej, han tjuvstartade.
- Vi hade tre minuter kvar. - Varför gjorde han det?
Han förlorar sina 3 miljoner.
Han kanske inte kunde hålla sig längre.
Det är ett vanligt problem bland medelålders män. Det säger det i alla fall.
- Han är här. - Han kunde ha sprängt den från Pacoima.
Nej. Han visste att vi höll på med nåt. Han är i närheten.
Han stänger inte in sig i en byggnad som vi har evakuerat. Ge dig.
Han ville vara här, men han såg väl till att han var rörlig?
Hissarna.
Personhissarna stoppades. De sökte igenom dem.
Men varuhissarna, då?
- Kan den hemlige gästen skriva in sig? - Va?
Jack!
Fan också.
Åt sidan.
Fan!
Upp med dig.
Jag antar att ingen kommer ge mig tre miljoner bara för dig.
Vänta.
Frågesport, höjdarn. En terrorist håller en polis som gisslan.
Har nog med dynamit surrad runt kroppen för att spränga en byggnad. Vad gör du då?
50 snutar kommer att vänta på dig i källaren.
Vanlig gruppering för sidoangrepp?
Men vi kanske hoppar av på tredje våningen? Det är i alla fall vad de kommer att tro.
Jag vill veta varifrån skotten avlossades. Var är Jack och Harry?
Kommissarien, varuhissen rör sig.
Den är på trean. Sätt fart.
Slutstation. Den här dan har varit en stor besvikelse, ska du veta.
För att du inte dödade allihop?
En vacker dag kommer du att önska att du aldrig träffat mig.
Det gör jag redan.
Jag bestämmer här. Om jag släpper den här får de torka upp din kompis med en svamp.
- Är du redo att dö, kompis? - Dra åt helvete.
På 200 år har vi gått från "Ledsen att jag bara har ett liv att offra för mitt land"
till "dra åt helvete"?
- Släpp den, du. - Håll käften.
Vi är verkligen ballast i hela världen.
Ge upp. Du har ingenstans att ta vägen.
Skjut gisslan.
Säg hej då, Harry.
Din jävla skit!
Stå stilla!
Ge upp. Du har inte en chans.
Tack vare två polisers hängivenhet och mod räddades
13 stadsinvånare.
Och tack vare dem, var det enda bomboffret terroristen själv.
Du sköt mig. Jag kan inte fatta det.
Du får medalj för att ha skjutit mig, din slyngel.
Harry, du bad mig göra det.
..Los Angeles poliskår.
Polisassistent Harry Temple.
Polisassistent Jack Traven.
Så ska det se ut, Jack.
- Då så. - Varsågod, Harry.
Vackert. En skål för mig. Muntra upp mig.
Hallå, Sandy.
Hur står det... Åh!
Helvete. Jag behöver en haklapp.
- Så därja. Schyst. - Jag kan aldrig uppföra mig.
Skål för Harry,
för hans snabba tänkande,
för att han behåller lugnet under stress och agerar modigt och osjälviskt.
Skål!
Och för Jack för att han sköt Harry.
Nånting vi alla velat göra mycket länge.
Okej, nej. Allvarligt...
För er för att ni gjorde ert jobb och för att ni inte blev dödade.
Grattis.
Vi två har mest tur i hela världen.
Vi tog brottslingen och förlorade inga civila.
- Vi är bra. - Nej. Ni hade tur.
Nej, vi hade tur. Du måste förstå det.
Vi hade att göra med en äkta psykopat.
Killen hade kunnat sprängt oss i luften när som helst.
Och jag tog en kula.
15 cm från måltavlan och de hade gett medaljen till min fru.
Kom igen. Vi vann ju. Vi tog honom.
Lyssnar du? Gör du det nånsin?
För jag kommer inte alltid backa upp dig, så du måste börja tänka.
Man kommer en bit med mod men till slut dödar det en.
Turen tar slut förr eller senare. Inte sant, chefen?
Det stämmer.
Jag mår bra. Jag ska åka hem och ha lite sex.
- Du kommer åka hem och kräkas. - Det blir roligt det också.
Kom nu, din krympling.
- Jack, jag såg dig på TV. Gratulerar. - Tack, Bob.
- Du såg tjock ut. - Var snäll mot honom.
- Han var uppe sent igår och firade. - Vilt party?
Jag minns inte så noga. Kan inte ha varit så bra. Jag vaknade ensam.
Sist jag festade så där, vaknade jag gift.
Jack, du glömde dina muffins.
- Ha en bra dag. - Tack. Sköt om dig.
Tack.
Vi ses imorgon.
Vad tycker du, Jack?
Tror du att du får en medalj till om du samlar ihop busschaufförens tänder?
Herregud!
Tror du inte att jag var förberedd?
Jag la ner två år på det där hissjobbet. Jag gick helt in för det.
Du skulle aldrig kunna förstå mitt engagemang.
Tror du att du kan sabba en mans livsverk och komma undan?
Du har skygglappar mot omvärlden, men nu har jag din uppmärksamhet, va?
- Varför jagade du inte mig istället? - Det här gäller mig. Mina pengar.
Det här gäller pengar till mig som jag tänker inkassera.
3,7 miljoner dollar.
Det är min pension. I min ålder måste man tänka på framtiden.
- När jag får tag i dig... - Frågesport, höjdarn.
Det finns en bomb på en buss.
Så länge bussen kör i 80 km i timmen är bomben armerad.
Om farten minskar, flyger bussen i luften.
Vad gör du? Vad gör du?
- Jag vill veta vilken buss det är. - Tror du att jag tänker berätta det?
- Ja. - Mycket bra.
Det finns regler som jag vill att du kommer ihåg.
Ingen stiger av bussen.
Om du försöker få av passagerarna detonerar jag bomben.
Jag vill ha mina pengar innan klockan elva.
- Det är för kort varsel. - Fokusera.
Ditt problem är bussen. Och försök inte ringa. Radion är paj.
Bussnumret är 2525. Den åker mot stan från Venice.
Den är vid hörnet vid Ocean Park och Main.
Sam!
Annie.
Säg åt honom att stanna. Ursäkta mig. Släpp fram mig.
Det här är ingen busshållplats. In med dig då, Annie.
Okej, jag kommer.
Du är en god, snäll man. En dag kommer folk skriva sånger om dig.
Hej.
- Första gången i Los Angeles. - Nej då. Jag bor här.
Jag menar för mig. Åh, det var ju roligt.
- Du hörde fel. Jag är på sightseeing. - Jaså?
Ja, jag avskyr att använda ordet "turist", men det är ju svårt att dölja det.
Ja, minsann.
Det tog mig hela tre timmar att ta mig hit från flygplatsen. Jag kom helt vilse.
LA är så stort. Det är klart, du bor ju här. Du lägger väl inte märke till det.
Jag är en sån lantis. Nu fick jag det sagt.
Vet du vad? Det är tuggummi på mitt säte.
Tuggummi.
Ursäkta mig.
God morgon.
Jag klarade inte av motorvägarna längre.
Jag blev så spänd.
Nu kan jag bara slappna av hela vägen till jobbet.
Tja, jag gillar min bil. Jag saknar min bil.
Herregud. Kolla det där.
- Sam. - Jäklar.
- Sam! - Vad?
- Kan du inte bara köra över dem? - Gnäll inte på min buss.
Vilken röra.
Stanna!
- Öppna. - Stick. Det här är ingen busshållplats.
Han vill verkligen med bussen.
- Släpp inte in honom. - Jag är polis.
- Jag hör inte. - Stanna bussen.
Va?
Polis. Stanna bussen.
- Stanna. Polisen. Ut ur bilen. - Inte nu igen.
Det här är min bil. Jag äger den. Den är inte stulen.
- Nu är den det. Flytta på dig. - Fan också!
Om du så mycket som repar henne ska du och jag ta ett allvarligt snack. Fattar du?
Vi behöver inte köra så fort. Sakta ner lite.
Herrejävlar. Kom igen nu.
Förstör inte min bil.
Sakta ner lite.
Vi måste väl inte köra så här fort?
Snygg manöver där, grabben.
Fan!
Det minsta du kan göra är att sakta ner.
Undan!
Är det inte den där snubben?
Han är verkligen kåt på den här bussen.
- Jag är polis. - Va?
Jag är polis.
Polis. Det finns en bomb på din buss.
- Va? - Det finns en bomb på din buss.
Det finns en... Va? Fan också!
- Det finns en bomb på din buss. - Kolla på vägen.
Ta den där. Jag vill att du skriver på den.
Jag vill att du skriver på baksidan: "Bomb på buss."
Skriv det.
Kolla på vägen.
Fan också!
Nej!
Sakta inte ner.
Öka farten.
Öppna dörren.
Håll dig över 80.
Förstått?
470 8000. Fråga efter polisassistent Harry Temple.
Harry.
Det är Jack.
Våga inte sjukanmäla dig för jag släpade mig...
- Han lever. - Va?
Bombmannen. Han är tillbaka.
Han har redan sprängt en i Venice. Det blev ingenting kvar.
Vi fick just ett krav på lösensumma från din döde terrorist.
- Var är Jack? - Var tror du?
Jag måste komma på bussen.
Just det. Gör det du.
Kör rakt.
Håll dig i den här filen.
Håll ögonen på vägen.
Vänta lite. Vad sysslar du med?
- Är du försäkrad? - Ja, hur så?
Nej!
Du sabbade min dörr.
- Jag måste ta din telefon. - Ta telefonen.
- Ta ratten. - Va?
Åh, helvete.
Kör rakt nu.
Fan också!
Helvete!
Killen är helt galen.
Du måste hålla dig över 80 km i timmen.
- Ursäkta mig, men är du helt galen? - Gör allt du kan.
Jag är Jack Traven, Los Angeles-polisen.
Vi har ett litet problem med bussen. Var snäll och sitt ner.
- Du skrämmer livet ur alla. - Jag ber er.
Om alla kan stanna på sina platser och vara lugna,
borde vi kunna avvärja problemet...
Håll dig undan.
Jag känner inte dig. Jag är inte ute efter dig. Gör inte så här.
- Stanna. - Han kan inte.
Håll käften! Stanna bussen!
Hör på nu!
Jag lägger ner mitt vapen.
Okej?
Hör på nu. Jag bryr mig inte om ditt brott.
Vad du än gjorde så ångrar du dig säkert, så det är coolt nu. Det är över.
Jag är inte polis just nu.
Ser du? Vi är bara två coola killar, som hänger...
Sam!
Jag har ratten! Herregud, Sam.
Du måste flytta dina ben. Kan nån flytta hans ben?
Ta bort foten från pedalen.
- Jag måste få stopp på den här. - Nej! Håll dig över 80.
- Sam är skjuten. Vi måste få av honom. - Om du saktar ner exploderar bussen.
Det finns en bomb på bussen.
Om vi saktar ner exploderar den.
Om nån försöker hoppa av exploderar den.
Skitsnack. Visst, här finns en bomb.
- Vilket kul skämt. - Får vi problem nu?
Han blöder så mycket. Jag vet inte vad jag ska göra.
Tryck till, håll upp hans ben och lägg den här under hans huvud.
- Vänta. - Lyft huvudet.
- Kan du köra bussen? - Visst, det är som att köra en jättestor Pinto.
- Jag måste veta. Klarar du det? - Det är lugnt. Berätta bara vad planen är.
- Finns det en plan? - Bara att du kör.
- Håll den över 80. - Bra plan.
- Så du är snut? - Det stämmer.
Jag borde kanske berätta att jag fått körkortet indraget.
- Varför då? - Fortkörning.
Vi är på väg till helikoptern. Meddela oss om nånting ändras.
Om vi har missat nåt borde det finnas här.
..fel på chauffören och åtminstone en bil, en Jaguar,
har tvingats av vägen av den skenande bussen.
Bussen vek in på motorvägen vid Lincoln-påfarten.
Den ökade farten och girade och har inte saktat ner sen dess.
En polisman har just lyckats ta sig ombord bussen genom att hoppa på från en bil.
Var det kanske du, Jack?
- Var börjar vi? - Hastighetsmätaren.
Har nån mixtrat med den eller lossat den? Ser du några kablar eller nåt?
Ursäkta mig.
Nej, ingenting.
Då måste den finnas under bussen. Den sitter nog på en av axlarna.
Jag kan inte kika under bussen just nu. Den är liksom i rörelse.
Ursäkta mig.
Vänta.
Inspektionslucka, i golvet.
Rakt under dig.
Jag är där. Du får en av passagerarna. Ta den här. Berätta för honom vad jag ser.
Här finns en laddning. Ganska stor.
- En ganska stor laddning. - Mässingsskruvar.
- Jag tror jag når kretskabeln.
- Han når kretskabeln. - Nej, det är en fälla. Klassisk.
- Klassisk fälla. - Nåt annat?
- Vänta.
Vänta.
Jävlar.
Åh, tusan.
Det finns tillräckligt med C4 för att göra ett hål i världen.
Ta det bara lugnt. Nåt annat?
Tre utlösare: en på axeln jag knappt ser, en fjärrstyrd
och en timer kopplad till en armbandsklocka.
- Vad för sorts klocka? - Guld.
Guldpläterad. Ganska billig.
Polisen.
Vad är det, Harry?
Satan. Vad gör jag nu? Hörru!
- Vad gör jag? - Satan.
- Vilket håll? - Ut på vägrenen.
Försiktigt!
Fortsätta eller köra av?
Av. Vänta.
Åh, Herregud.
- Fortsätt. - Det är rött.
Kör!
Det här är mycket bättre.
Bussen är på Western, på väg söderut.
När bussen körde ut här var det rätt nära ögat.
Ja! Visst!
Vi vet inte vad myndigheterna tänker göra.
Jag fattar inte.
Klockan är en kass timer. Varför använda den? Vad säger han?
- Massor av folk har klockor. - Killen följer inget mönster.
En bombman blir kär i en sorts bomb och de är väldigt monogama.
Han kör med C4, dynamit, olika utlösare och nu slänger han in en klocka.
Han är bombexpert. Känner till alla sorter.
Och allt vi gör för att försöka desarmera dem.
Vänta lite.
Jag vill kolla registren för de senaste tio åren.
- Vi har kollat straffregistret. Ingen nytta. - Jag vill kolla snutar.
Vi sticker.
Mac, var har du varit?
Jag var tvungen att lämna motorvägen. Vi är i stan.
Jag ser er. Fortsätt bara rakt fram.
Jag ska försöka hålla vägarna fria för er. Håll en rak linje.
Fan. Herregud! Nej.
Håll vänster.
Förlåt.
Jösses.
Flytta på er.
- Till höger här. - Jag ser det.
Mac, du måste hjälpa mig.
Några kvarter till, sen kommer du till en mjuk sväng.
Fortsätt sedan rakt fram. Våra gubbar väntar där.
De kommer eskortera dig till väg 105. Den används inte. Den kommer att vara tom.
- Ni kommer att ha fritt fram. - Uppfattat.
Om ett par kvarter svänger vi till höger.
Vänta lite. Vart ska vi eskorteras?
Se upp.
Åh, Herregud!
Helvetes jävlar!
Åh, Jösses!
- Jag körde över bebisen. - Burkar!
- Det var ingen bebis. Den var full av burkar. - Är du säker?
Jösses. Nej!
- Varför är de inte i skolan? - Mac, vi ligger illa till.
Jag fixar ut dig.
Det kommer snart en infart.
Det blir en riktigt otäck sväng.
- Hur otäck? - Vad är otäckt?
Vi har en skarp högersväng vid byggplatsen.
- Det borde vara här. - Det är en återvändsgränd.
- Jag kan inte ta den svängen. - Håll vänster. Ta ut svängen.
Vi kommer att välta.
Du har rätt. Vi kommer välta. Över på den här sidan av bussen.
- Så långt ut ni kan. - Håll i er.
Så långt ut ni kan. Nu. Mac, bäst att du utrymmer platsen.
Håll i er allihop.
Nu kör vi!
Åh, Herregud. Är alla okej?
Till knutpunkten på 105:an.
Vi kunde ha dött. Jag kan inte tänka klart.
Det är okej. Spy om du behöver.
Ta bort byggnadsställningen och sätt dit nät i stället.
Jag vill ha helikoptrar där framme. Inga hinder på motorvägen.
Vi har en lucka. Se till att den hålls öppen.
Attans.
Kan du vara snäll och hålla ratten en stund? Tack.
Det gjorde du bra, hörru. Du var otrolig. Jag har aldrig sett nån köra så där.
- Annie. - Va?
Jag heter det. Annie.
- Annie. - Det är bättre än "hörru".
Okej.
Så varför händer allt det här?
Vad har vi gjort? Bombat killens land eller nåt?
Nej, det är bara en kille som vill ha pengar.
Det går jag inte på. Det är ett kasst sätt att tjäna pengar på.
Så vem är han?
För ett tag sen höll han några människor gisslan.
Det sket sig och nu är han lite sur på mig.
- Vad har det med oss att göra? - Ingenting. Det är ett spel.
Om han får pengarna så vinner han. Om bussen sprängs vinner han.
- Och om du vinner? - Då spelar vi vidare i morgon.
Men jag kan inte köra imorgon. Upptagen.
Ingen matchar den beskrivningen.
Ingen har förlorat tummen de senaste 10 åren.
- Han kan komma från varsomhelst. - Har inte access till allt.
Glöm det där. Kolla pensionerna istället.
Han får sjukpension. Han kanske inte var LA-polis, men han bor här nu.
Jag vill ha bilder. Jag har sett den jäveln.
- Vi kan väl tömma bussen på passagerare. - Det går inte, sir!
Vi har inte tid med några trix. Vi måste sätta passagerarna i säkerhet.
Jag har mina order. Han ser om vi flyttar på dem.
Kom ihåg: galen, inte dum.
Harry försöker ta reda på vem han är. Vi tror att han kan vara snut.
Kommissarien, det är han.
- Han vill prata med Jack. - Vi har honom på tråden.
- Ge honom numret. - Ge honom numret.
- Hur mår han? - Blödningen har minskat, men...
- Kommer de att hjälpa oss? - Självklart. De är ju poliser.
Era skattepengar betalar deras löner. Om vi dör får de mindre betalt.
Du vet vad jag menar.
Ja.
Jag tror vi kan lita på varann nu, men på TV ser det ut som om du försöker få av dem.
- Du måste låta mig få rädda en. - Du kan reglerna.
En man råkade bli skadad. Chauffören är skjuten.
Säg inte att du börjat skjuta passagerarna.
Jag trodde polisen sköt bovar.
- Han har inte långt kvar. - Ingen går av.
Jag smörar för de som sitter på stålarna. Du har ändå tillräckligt med folk att döda.
Okej, försök att få av chauffören.
Men säg åt den där vildkatten bakom ratten att inte sakta ner,
annars får han inte ens en chans att förblöda. Inga misstag.
- Han låter oss lasta av chauffören. - Kör närmare!
- Vi ska få av chauffören. - Bara honom?
- För tillfället. Gigantor. - Ortiz.
Vi behöver din hjälp. Lyft över honom till mig.
Håll honom rakt, annars rivs såret upp.
Hur blir det med oss andra?
Jag kan inte stanna här.
- Hur känns det? - Som om jag blivit skjuten.
- Ha det bra, Sam. - Okej.
Kör rakt fram.
Kör så nära du kan.
Närmare. Lite närmare.
Är det bra så här?
Förlåt.
Inga problem. Vi försöker en gång till.
Lite till.
Precis så. Håll där.
Har du honom?
Jag klarar mig. Tack.
Åh, Herregud.
Han kommer att klara sig.
Kom igen, damen. Räck mig handen.
- Jag måste. - Nej, Helen.
Jag är på motorväg 105, där polisen framgångsrikt har lett den skenande bussen...
Få bort de där jävla helikoptrarna.
..som körde bussen. Jag vet inte hur gammal...
En explosion. Nån slags explosion.
Bussen har inte exploderat, men... Åh, Herregud.
En kvinna föll ut vid smällen. Hon drogs in under däcken. Fruktansvärt.
Interaktiv TV. Framtidens teknologi.
Jag kan inte vara här.
Det går bara inte...
Det här är fel buss.
Jag menar, för att jag skulle...
Jag kan inte dö här.
Håll käften.
- Jag har en fru. - Jaså?
För att du är gift och jag inte är det, betyder det att jag kan undvaras?
Vad snackar du om?
Den här snubben pratar skit.
Han går mig på nerverna. Han går alla på nerverna.
- Jag har rätt att vara lite upprörd. - Vad glor du på, förresten?
Kan du inte låta oss dö ifred, om vi nu ändå ska dö?
Så du är en riktig tuffing? Ska vi göra upp där ute?
Hur går det? Är du okej?
Kan jag göra nåt?
När den där bomben gick av...
Jag vet.
Jag trodde det var slut. Jag trodde det var bomben och att jag var död.
Och när jag såg henne falla under bussen, var det som om...
Du var glad att du fortfarande levde.
- Jag är så ledsen. - Var inte det.
Du borde vara glad. Det är vi allihop.
- Det betyder inte att du inte bryr dig. - Ja, men hon var rädd.
Hon var en trevlig dam som inte förtjänade att dö,
men om hon lyckats ta sig av hade vi alla dött.
Det är han som är skitstöveln. Det är hans fel vi är här. Kom ihåg det.
Stor skitstövel.
Är du säker?
Hur långt då?
Sir, vi har ett allvarligt problem.
Vadå?
- Vägen är inte färdig. - Vad snackar du om?
De såg det från luften. Fem kilometer framöver saknas en sektion.
En sektion saknas?
Men den finns ju på kartan. Den är ju färdig på den förbannade kartan.
Jag antar att de blev försenade.
Helvete. Du får sparken. Alla får fanimej sparken.
Kör närmare.
Kör närmare. Kolla honom i spegeln.
Jack.
- Hur stor är sektionen? - Minst 15 meter.
Det är ett hål i vägen här framme. Det är stort.
- Du skojar. Hur stort? - 15 meter.
Va?
Vi måste tömma bussen på folk.
Du vet att det inte går.
Vad sa han?
Vad är det?
- Det är ett hål i motorvägen. - Va?
- Vad menar du? - Hur stor är ett hål?
15 meter. Några kilometer fram.
Det här är vansinne.
Jösses.
Vad händer om jag lägger i friläge och bara rusar motorn?
- Han måste ha tänkt på det. - Vad ska vi göra då?
Vad?
Gasen i botten. Det är en korsning. Det kanske lutar.
Okej.
Håll i er i sätena.
När vi når hålet, ner med huvudet.
Är det allt?
Det är allt vi kan göra. Vi lägger de här under ditt säte.
Lägg era väskor under sätena.
- Jag menade inte att skjuta honom. - Håll i dig.
Kommer det här verkligen att funka?
Jack.
- Kom igen. - Åh, Herregud.
Håll i er nu.
Åh, Herregud.
Ja! Vi har verkligen koll!
- Är du okej? - Ja, jag är okej.
Toppen! Kör hårt!
- Är alla okej? - Ja!
Vi klarade det.
Vi klarade oss.
Du är bäst.
Tack så mycket.
- Du valde fel jobb. - Jaså?
Titta på vägen. Du borde ha blivit pilot.
- Kör av. - Va?
Kör av här. Nu.
LOS ANGELES FLYGPLATS FRAKTTERMINAL
ln där.
- Var? där? - Ja.
- Han är på flygplatsen. - Det vimlar ju av folk där.
Snyggt, Jack. Han kan köra runt på banorna och vinna tid.
- Helikoptrarna kan inte flyga där. - Han är på väg mot slutet av flygfältet.
- Bravo Tango, en nödlandningsbana. - Hoppas den är färdigbyggd. Full fart!
Vi är på flygplatsen.
Än sen?
Jag har redan sett flygplatsen.
- Ja? - Väldigt spännande.
Det var nära några gånger. Men du har skött dig bra.
- Vad vill du ha? - Jag vill ha pengar.
Önskar jag hade ett mer ädelt motiv, men tyvärr handlar det bara om pengar.
Jag vill ha använda, omärkta sedlar i stora valörer i två plastpåsar.
- Kommer du ihåg allt det? - Varför talar du om det för mig?
Jag vill att du hjälper mig att få dem innan det är för sent.
Jag hatar förhandlare. De pratar med en som om man vore deras bäste vän,
trots att de inte ens känner en.
Varför strular de med mig? Tror de att jag gör det här för nöjes skull?
- Gör du inte det? - Var inte orättvis.
Du vet inte hur det känns för mig. Du känner mig inte ens.
Du vill ha stålar som du inte förtjänar.
Nog har jag förtjänat dem allt.
Jag har slitit i hela livet för dem.
Jag fick också en medalj. En medalj och en lapp med "vi är ledsna för handen".
- Du måste släppa av mig. - Nej, du.
- Det går inte. - Vill du ha hjälp eller inte?
Jag måste prata med dem. De tycker att du snackar skit.
Det tycker de inte alls.
Du vill ha pengarna, jag vill undvika att fler dör. Låt mig gå av.
Bara jag. Det är inte mot reglerna.
Okej. Men kom tillbaka illa kvickt.
Schyst.
Inga tricks nu. Du vet att jag ligger steget före.
Försök inte att odla en hjärna.
- Så vi har en plan nu? - Kanske.
- Jaha? - Han släpper av mig.
- Va? - Fortsätt cirkla. Du klarar det.
- Jag ska gå av bussen ett tag. - Är det verkligen en bra idé?
- Det kommer gå bra. - Tänker du bara lämna oss här?
- Det hade jag gjort. - Lugn, jag ska inte långt bort.
Glöm inte bort oss.
Helikoptrarna är borta. Vi kan få av passagerarna nu.
- Han är beredd på det. - Hur är det möjligt?
Jag vet inte. Jag vet bara att han är det. Han är ett steg före hela tiden.
- Om vi lastar av, smäller det. - Så vad gör vi, då?
Jag måste försöka desarmera bomben.
Efter en otrolig färd på väg 10,
Los Angeles gator och 105:an,
är bussen nu på Los Angeles flygplats där den cirklar runt på landningsbanan.
Han drog för gott.
Han hade inte behövt gå på överhuvudtaget.
Hörru, stå bakom den gula linjen.
Vad är det?
Jag har ingen aning.
Vi kan inte hålla den stadig länge.
Behöver bara några minuter. Om jag inte klarar det då, klarar jag det aldrig.
- Harry, är du med mig? - Visst. Ta det försiktigt.
Vad håller han på med? Åh, herregud. Han är sinnessjuk.
Okej, nu kör vi. Dö inte.
- Det här är ingen bra plan. - Tvivla inte, syster.
Åh, Jösses.
Håll den bara stadigt.
Tack för tipset.
Killen är helt galen.
Vi försöker skärma av fjärrkontrollen med batteriet.
- Ser du fjärrkontrollens snubbeltråd? - Vet inte. Jag har några att välja på.
- Svart och röd? - Och grön.
Jag skulle tro att han inte använt vanlig koppartråd för fjärrkontrollen.
Det är för svagt. Snarare en fiberlegering.
Jag vill att du tittar på tråden.
Den är klädd.
Jag vet. Du måste skära sönder höljet. Men klipp inte av tråden.
Jaha.
Jävlar.
Skit!
- Mitt i prick. - Kanon.
Fäst batteriet och koppla det till anslutningskabeln.
Uppfattat.
Jag kan inte kringgå. Det kommer smälla.
Skit också. Det är en sluten strömkrets.
Howard Payne, Atlanta-polisens bombstyrka. Pensionerades i Sun Valley 1989
när en liten laddning lämnade honom med nio fingrar.
Det är vår skitstövel. Vi har honom. Vi hittade honom.
- Vi hinner dit på 15 minuter. - Jack, ta dig ut därifrån.
- Vi går efter källan. - Akta ryggen.
Vänta på mig.
Mac, få ut mig härifrån.
Kan nån gå längst bak och kolla om han kom ut bakom oss.
- Ser du honom? - Han är inte bakom oss.
- Va? - Han är inte här bak.
Herregud. Gå och kolla.
Lägg dig ner och kolla under bussen.
- Ser du honom? - Nej.
Kan du inte se honom bak vid däcket eller nåt?
- Jag ser honom inte. - Är du säker?
Jag ser honom inte.
Vi körde över honom. Ser du honom?
- Körde vi över honom? - Titta ut genom fönstren.
- Mina verktyg. - Kan nån ge honom hans verktyg?
Hjälp honom. Skynda er.
Vi släpar honom. Ser du honom?
Var är han? Är han där?
Ser du honom?
- Jag ser honom! - Gör du? Är han okej?
Han är helt okej.
Håll i mina ben. Kan nån hålla i mina ben?
Håll honom i benen.
Kom igen. Jag har dig.
- Är han skadad? Är han okej? - Dra!
Vi har honom nu.
Jösses. Jag fattar det inte.
Du är en jävla skit. Vet du det?
- Hade nu nån tur med bomben? - Ja, den exploderade inte.
Ortiz, tack.
Hur många liv har du, grabben?
Du är inte så smart, men du har rejält med stake.
Det var smaklöst.
Man kan inte ens ge honom en komplimang.
- Hur går det? - Du skrämde livet ur mig.
Annars är det bra.
- Vad är det som luktar? - Bensin.
- Läcker vi bensin? - Vi gör det nu.
Ville du ha en till utmaning, eller nåt?
- Mac. - Jag lyssnar.
Kan du skicka en tankbil? Vi läcker bensin.
- Jag ska göra mitt bästa. Tiden? - 10 minuter? Det ser inte bra ut.
Jag förstår. Skaffa fram en tankbil illa kvickt.
Kommer det att funka?
Det vet jag inte.
Rädda mig, Harry.
Ge mig de goda nyheterna.
Jag är ledsen. Han klarade sig inte.
Din jävel.
Var det klockan som ledde honom till mig?
Jag tyckte det var häftigt att bygga bomben av min dyrbara pensionsgåva,
men en skylt med texten "Howard Payne" hade varit att ta i.
Jag ska slita ut din jävla ryggrad.
Du ska bara göra som du blir tillsagd.
Vi båda vet att han var hjärnan i ert samarbete.
Du kan inte slå mig. Ni ska betala varenda dollar.
Annars kommer du, vildkatten och alla oskyldiga personer på bussen
sluta sina dagar som din vän.
Är du med? Lyssnar du på mig?
- Jack? - Visst.
Bra. Be dem att lämna påsarna på Pershing Square.
Det finns en papperskorg vid nordöstra hörnet.
Lämna påsarna där och försvinn.
Jag visar mig inte förrän allt ert folk är borta.
Klockan är snart 11 och jag tror att det kommer att bli en riktigt fin dag.
Ge inte upp nu. Sluta. Kom igen.
Sluta. Ge inte upp nu.
Vi är jätterädda och behöver dig just nu. Jag klarar det inte själv. Snälla du?
Jag ber dig.
Snälla du. Fattar du?
- Vi kommer dö. - Nej. Vi har kommit så här långt.
Fan ta mig.
Gick du på Arizona universitet?
- Ja? Än sen? - Bra fotballslag.
Jag tror det. Jag vet inte riktigt.
Deras lag kallas Vildkatterna.
- Jaså. - Han ser dig.
- Va? - Han ser dig.
Fortsätt bara att titta rakt fram.
Han kallade dig en vildkatt innan. Den jäveln har en kamera på dig.
Han kan se hela bussen. Han har lekt med mig.
- Han kan se mig, men kan han höra mig? - Det verkar inte så. Han ser nog bara.
Vi följer händelseutvecklingen av ett hemskt drama,
när en buss som är inställd att explodera om den saktar ner,
bokstavligen cirklar runt på Los Angeles flygplats.
En passagerare och chauffören av en annan buss som sprängts av bombmannen är döda.
Övriga passagerares liv står på spel eftersom de råkat i en galnings våld.
"En galnings våld."
Jag gillar det.
Det finns en kamera precis ovanför min vänstra axel.
Jag vill att ni stirrar rakt fram.
Gör inga stora rörelser.
Det är Jack.
Ja, jag vet det om Harry.
Är tevebilen fortfarande här?
Se till att kamerorna slutar banda.
Polis. Jag behöver utrustningen. Du kan sända på UHF, va?
Det går en signal till bussen. Jag vill att du hittar den.
Vi måste bryta er sändning.
Sluta filma, är du snäll.
Skynda er. Sluta filma.
Kom ihåg, inga stora rörelser. Se bara uppgivna ut.
Det blir inte svårt.
- Banda det. Bra. Banda. - Det spelar in!
- Jack. - Ja?
Kolla.
- Mac, bensin. - Fem minuter.
Vi hinner inte. Spela bandet. Vi måste få ut dem.
- Jag har bara en minut band. - Gör det nu.
Kopiera det och gör en loop så att det spelas om och om igen.
- Kör det. - Bandet rullar.
Vi har fortfarande inga bilder men enligt rapporter fortsätter bussen att cirkla...
Alla är i säkerhet för tillfället.
Det är svårt att föreställa sig vad som upptar deras tankar just nu.
Troligen en känsla av gemenskap...
Säkra ratten och gaspedalen.
Vi börjar lassa av.
Du, du och du.
Polisen har precis uttalat sig men det innehåller inget nytt...
Ta tag i min vrist.
Titta rakt fram.
Sträck ut handen. Ta hans hand.
Kom igen. Jag har dig.
Ge mig din hand.
Ta tag i min hand. Titta inte ner.
Skit också!
Jack!
Ta tag i min hand.
Jag klarar det inte längre.
Håll i.
Nej!
Håll i.
- Herregud. - Säkra gaspedalen.
Det är gjort.
- Okej? - Ja.
- Okej. - Jag klarar det inte.
- Sätt fart. - Skit också.
- Jack. - Skit också!
Håll i dig.
Skit!
Är du okej?
Nej.
Det är okej. Det är över.
Det är över. Du klarade det.
Jag hatar flygplatser.
Du börjar väl inte bli förtjust i mig?
Kanske. Risken finns.
Hoppas inte, för förhållanden som börjar under intensiva omständigheter varar aldrig.
- Jaså? - Jag har studerat det ingående.
Här kommer kavalleriet.
- Hur är det? - Vi är okej.
Jag kanske är snäll och ger dig ledigt resten av dagen.
Jösses.
Mac, det här är Annie.
Annie, det här är kommissarie McMahon.
- Hur står det till? - Bra.
Det här borde hjälpa.
- Akta. - Förlåt.
- Ni måste undersökas. - Kommissarien.
Det är han. Han vill veta när han får sina pengar.
Jag ska säga vad han kan göra med sina jävla pengar.
Han vet inte att den flög i luften.
30 minuter.
Jag är strax tillbaka.
Här är målet. Jag vill ha sig i 4-1, dig i 1-2. Dig i 3. Sätt fart.
- Ligger färgbomben bland pengarna? - Allt under kontroll.
Vad synd. Du hade kunnat bli en bra snut.
Fortfarande inga bilder. Men enligt rapporter cirklar bussen fortfarande på flygplatsen.
Nej!
Du får inte stå så här nära. Du måste flytta bakåt.
Nej. Jack Traven sa...
Han bad om att du skulle sättas i säkerhet. Flytta dig bara hit bort.
- Han är lite försenad. - Han är inte försenad.
- Va? - Han är aldrig sen.
Pengarna är kvar.
Vi har 200 ögon på papperskorgen och en sändare i påsen. Vi har koll.
- Slå på den. - Varför? De är kvar.
Gör det.
Helvete. De rör på sig. Han har pengarna.
Jack!
Helvete!
Stå stilla!
Frågesport, skitstövel. Du har en pistol riktad mot huvudet.
Vad gör du?
Vänd på dig.
- Åh, nej. - Jag är ledsen.
Var redo.
Scouternas måtto.
Vad ska du göra? Jag tror inte att du kan skjuta henne.
Släpp henne.
Jag tror inte det.
Fyll den. Nu.
Harry hade nog varit väldigt besviken över att vi är tillbaka där vi började.
Släpp henne. Du behöver henne inte. Du har pengarna. Ta dem och stick.
Ta dem och stick. Du behöver henne inte.
- Ta dina jävla pengar och stick. - Stanna där du är.
Jag gör det. Jag utlöser den.
Ja, visst.
Du fattar fortfarande inte, va? Det fina med det hela.
En bomb är gjord för att explodera. Det är meningen med den, dess syfte.
Ditt liv är tomt för att du ägnar det åt att försöka stoppa den.
För vem? För vad?
Vet du vad en bomb är som inte exploderar?
Det är en billig guldklocka, kompis.
Du är galen. Du är helt jävla galen.
Nej. Fattiga människor är galna.
Jag är excentrisk. Ta pengarna. Vi sticker.
Kom igen. Vi drar. Sätt fart.
Du stannar. Sätt fart.
Genom dörren. Den där dörren. Nu.
Hej då, Jack. Din skit.
Okej.
In med dig. Seså, in med dig.
Stanna kvar där inne. Få igång tåget.
Är det ledigt här?
Varsågod.
Tillbaka hit. Händerna runt stången.
Fan.
Kom igen.
Kom in, 501 västerut. Vilken är er position?
501 västerut, var god svara.
501 västerut. Ni är beordrad att återvända till stationen. Uppfattat?
Håll den här. Det är som en granat. Du måste hjälpa mig nu.
Släpp den inte. Jag räknar med dig.
Uppfattat?
Jag tar över nu.
Kanske bäst att du låter mig ta den trots allt. Du är lite för hysterisk
och kanske släpper den lite för tidigt.
Upp med hakan. Det är inte för att du är kvinna.
Det är lugnt. Vi tycks vara ensamma.
Du vann. Du slog Jack. Du slog allihop. Släng mig bara av tåget. Jag bryr mig inte.
Den här styrs av en fjärrkontroll.
Där du exploderar dit kommer de, men det är inte var jag kommer vara.
Jag har en annan plan. l en sådan röra, räknar de inte ens kroppsdelar.
Ger mig mer tid.
Det kommer inte att göra ont.
Jack, är det du?
Han är så ihärdig. Han får alltid tag i sin man.
Jag kan inte locka med en muta, va?
Jag har så det räcker till alla.
Mina pengar.
Din jävel. Hur känns det?
Du gillar det? Gillar du det, din jävel?
Mina pengar.
Helvete!
Jag ska ta dig.
Jag släpper den. Är det vad du vill?
Jag ska ta dig.
Vad gör du? Du tycker du är smart, va?
Skitstövel! Jag är killen med planen för jag är smartare än du.
Jag är smartare än du.
Ja.
Men jag är längre.
Jack.
Jag trodde du var död.
- Vänd dig om. - Var är Payne?
Han tappade huvudet.
- Vi tar av den här, va? - Ja, det tycker jag.
Hallå?
Är det nån där? Detta är Mac. Hör du mig?
Jack, om du är där så måste du stoppa tåget. Spåret är inte färdigt.
Uppfattat.
- Mac, hör du mig? - Prova nödbromsen. Uppfattat?
Ingenting funkar. Annie, du kommer inte tro detta.
Vadå?
Vi måste hoppa.
Kan du inte stoppa det?
Få loss mig, så följer jag gärna med.
- Jag har ingen nyckel. - Va?
Jag har ingen nyckel.
Helvete.
Du måste hoppa av tåget.
Det här spåret tar slut. Du måste hoppa av. Detta är vansinne.
Det kommer en kurva här framme.
Jag ökar farten så att det spårar ur.
Det är jättedumt. Du kan fortfarande hoppa.
Snälla, Jack.
Jag fattar inte att han körde på min bil.
Overkligt.
Du lämnade mig inte.
Jag fattar det inte.
Du lämnade mig inte.
Jag behövde inte vara nånstans.
Kolla.
Jag måste varna dig.
Jag har hört att förhållanden som baseras på intensiva upplevelser aldrig funkar.
Okej.
Då får vi väl basera det på sex, då.
Som du vill.